Alla inlägg den 2 september 2014
Detta inlägget kommer vara långt och kommer handla om mobbning/nätmobbning & kränkningar.
Jag är en utsatt och jag står upp för mig själv, jag låter ingen trycka ner mig.
Självklart är det ju sårande men efter ett tag kan man ställa sig upp, tala ut och säga imot.
Så jag tänkte berätta lite om hur det är för mig som utsatt.
I 3:dje klass hade jag flera vänner, det var inga problem alls faktiskt.
I 4:an skulle vi delas upp i andra grupper med andra personer vi inte kände.
Det gjorde att jag tappade kontakten och vänskapen med flera av mina vänner.
Jag tyckte det var tråkigt, men jag träffade en vän där.
Han var hela tiden glad och vi umgås nästan varje rast.
Vi var nästan som bästavänner, så kände jag det.
Men i 4:an - 5:an var den tiden det började hända grejer.
Folk var "rädda" för mig, de kallade mig för monster, Bigfoot, kossa, h*ra och mer.
Jag som då inte visste vad man skulle göra, sa inte till någon.
Jag kommer ihåg att jag låg hemma och gråt på soffan över att ingen ville vara med mig, för att jag helt enkelt var "ful".
För det var det en kille sa i ansiktet på mig, han sa: "Du är så jävla ful".
Jag försökte stå upp för det men ändå så kändes det i hjärtat, det var som att jag fick en nål i hjärtat.
Men det värsta var när jag bytte skola i 6:an...
Jag kom i en klass med massor av folk jag aldrig mött tidigare, det var läskigt och jag trodde det skulle bli bättre.
Men det blev det inte, allt gick åt helvete.
Jag blev utstött hela tiden, folk glodde på mig.
De skrattade åt mig, pratade skit om mig bakom ryggen.
Eftersom dessa "nålar" som kommer med orden genom hjärtat, har jag fått depression.
Jag är blygare, skriker inombords, gråter och har svårt att koncentrera mig.
Jag kan väl minnas att det var en kille som kom fram till mig och sa: "Någon sa du var värdelös".
Jag blev så himla stel, jag trodde verkligen på det.
Jag får en klump i halsen, vill bara gråta men kan inte göra något åt det.
Jag pratar med kuratorn men det verkar inte hjälpa.
Ingen kan acceptera mig som jag är.
Ingen vill vara med mig, för att jag är den jag föddes som.
Vad är det för fel på mig? Jag är väl precis som alla andra?
Varför ska jag, eller någon överhuvudtaget utsättas för skit över inget?
Men allt händer inte bara i skolan, det kan hända när jag är ute i stan.
Folk i min ålder kollar på mig, granskar mig topp till tå.
Skrattar och pekar åt mig, jag håller andan.
Och när jag är hemma, eller låser in mig på en toallet i en affär börjar jag gråta.
Jag är stark, men inte tillräckligt stark för att bli sårad.
För ingen är inställd på att vara stark imot sårande grejer, ingen.
Och en annan sak händer ute på internet.
Där kan man nästan säga att det är som värst, men ändå inte.
Där är personerna anonyma och de kan säga vad de vill.
Det tror dom iallafall, men det är bara fel av dom.
Jag var glad idag, ja detta hände idag 2/9.
Jag spelade Habbo, och det brukar inte vara något fel med det.
Men idag hände något, jag vet inte ens varför det hände mig.
Jag hade inte gjort något, och jag menar det.
En kille börjar säga saker som att jag ska "Dra åt skogen" eller "Gå och cutta dig emojävel" men det var inte det värsta.
Han börja säga saker som: "Gå och dö, vi hatar dig" och "Lägg dig på tågrälsen och dö!".
Jag ändrades dirket till dåligt humör, jag blev sårad.
Hur kan ens folk klara av att få någon att må så dåligt?
De är hemska, sanningen är att vi alla är hemska.
Vi har alla gjort något dumt, och det kan vi inte säga imot.
Men denna killen sa även väldigt rasistiska saker som: "Tänk om en neger hänger sig själv, så kul det skulle se ut".
Jag reagerade starkt, bad han sluta och sa till han att han ska uppföra sig.
Men han slutade inte, så jag anmälde honom.
För att ge på sig folk pg.a hudfärg var det mest upprörande grej jag kan tänka mig.
Jag älskar alla färger på huden, de är lika mycket vackra.
Jag orkar inte med denna skit värld, men jag finns för att leva upp till andra och finnas där för dom.
Jag försöker finnas där för folk som mår dåligt, det är inte jag som mobbar.
Det är inte jag som sårar någon, men jag ger inte upp.
Bara tänk er, hur svårt det är att acceptera sitt egna liv när man inte ens kan se något positivt om sig själv efter allt hat.
Jag har en väldigt viktig sak att säga till mobbaren:
"Det du gör är inget gott, vänd dig om och rätta till dina misstag. De misstagen du gjort mot en människa med ett själ.
Är det verkligen så roligt? Att du gör personen psykisktsjuk, rädd och rädd för att leva?
Vi borde ha en dag där du är den utsatte, då får du känna något du själv gjort.
Är du nöjd med dig själv nu?"
Så om ni är utsatta på internet eller någon annanstans, ge inte upp.
Stå upp och säg imot, låt ingen köra ner dig.
För du är inte värd det, du är underbar precis som du är.
Låt ingen stoppa dig för att vara glad.
Jag tycker att alla ska ta sig en tid och kolla igenom denna videon.
Alla är lika mycket vackra, värda, snygga oavsett vikt och hur man ser ut.
För det är så vi föddes, det så livet ville att vi skulle bli.
Och så kommer vi se ut i resten av vårat liv.
Hej!
Mitt namn är Emilie och jag är en 13-årig tjej från Halland.
Jag älskar musik och frukt!
I min blogg skriver jag om mina tankar och åsikter, och såklart om min vardag.
Kontakt: bloodstorm01@live.se
Må | Ti | On | To | Fr | Lö | Sö | |||
1 | 2 | 3 | 4 |
5 |
6 |
7 |
|||
8 |
9 |
10 |
11 |
12 |
13 |
14 |
|||
15 |
16 |
17 |
18 |
19 |
20 |
21 |
|||
22 |
23 |
24 |
25 |
26 |
27 |
28 |
|||
29 |
30 |
||||||||
|